BERKELEY, KALIFORNIEN
De säger att Boston har ström.
Vissa telefonitjänster i Denver.
Men saker och ting är långt ifrån det de var förut.
Kanske var det ofrånkomligt.
En oundviklig kollision mellan människa och teknik.
Internet skulle krympa världen.
Men världen känns faktiskt mindre utan.
Jag kände Will och Evelyn Caster bättre än nån annan.
Jag kände deras genialitet.
Deras hängivenhet för det de trodde på.
Och för det de älskade.
FEM ÅR TIDIGARE
Jag förstår inte vad syftet är.
Koppar stoppar EM-strålningen.
Jag vet hur det funkar. Jag frågar... varför.
En fristad. Inget tränger igenom. Inga som helst signaler.
En död zon. Ingenting.
Du kan ju bara stänga av den.
Jo, men färre störande element var väl det du ville ha?
Ja, det var det jag ville ha.
- Kom, vi kommer för sent. - Till vad?
Vet du vad?
Jag tror att jag börjar göra framsteg med det här.
Du måste byta om.
Varför envisas du med din bevisteori?
- Bara tre i hela världen bryr sig. - För att det är kul.
- Är du upplagd för det här? - Nej, inte det minsta.
Verkligen? Will, det är viktigt.
Jo, men dina bidragsgivare är idioter.
De sitter och väntar på att jag ska säga "kommersiell applikation".
"Idioterna" som är där i dag kan finansiera våra nästa fem år.
Då har jag alla skäl i världen att uppföra mig.
Men om det går bra, lova mig att jag aldrig behöver göra om det.
- Lova. - Jag lovar.
- Gör du? - Ja, jag lovar.
Du ljuger.
Först ni och sen McRae, Llewellyn-
- och sen huvudattraktionen.
- Max. - Hej, Ev.
- Klar att sjunga för brödfödan? - Förlåt mig.
- Dr Caster, kan jag få er autograf? - Visst.
Tack.
Varför har inte jag groupiesar?
- Dr Waters, vill ni testa? - Gärna. - Vi ses sen.
Viktig skillnad.
Den skapade hjärnan är självförsörjande.
Den har förmåga till känslouttryck-
- och självmedvetande.
Arbetet med artificiell intelligens har gett betydande framsteg-
- inom neurotekniken och för vår bild av människohjärnan.
Men när vissa fokuserar på en ännu avlägsen dröm om en tänkande dator-
- så tror jag att resan är viktigare än målet.
Jag vill utnyttja mina kollegors slumpupptäckter-
- till nya metoder för cancerdiagnos-
- och botemedel mot alzheimers.
Enkelt sagt för att rädda liv.
Ett nytt tänkande är nödvändigt-
- om människan ska överleva och utvecklas vidare.
Albert Einstein sa det för 50 år sen och det är minst lika relevant i dag.
Intelligenta maskiner låter oss snart besegra våra största utmaningar.
Inte bara bota sjukdomar, utan utrota fattigdom och svält.
Hela planeten och bygga en bättre framtid för oss alla.
Jag vet ingen som gör mer för att förverkliga denna framtid-
- än vår näste talare. Fast då är jag nog partisk.
Ge ett varmt mottagande till min forsknings-och livspartner:
Doktor Will Caster.
Tack ska ni ha.
Min fru har alltid velat förändra världen.
Jag nöjer mig med att förstå den först.
I 130000 år-
- har vår förståndsförmåga varit oförändrad.
Den samlade intelligensen hos neuroforskarna, ingenjörerna-
- matematikerna och... hackarna-
- i den här salen-
- bleknar i jämförelse med även den enklaste Al: n.
Online övervinner en tänkande maskin snabbt biologins begränsningar.
Inom kort är dess analytiska kraft större-
- än den samlade intelligensen hos alla människor-
- som har fötts i världshistorien.
Föreställ er en sådan existens-
- med alla mänskliga känslor och med självmedvetande.
Vissa forskare kallar detta för "singulariteten".
Jag kallar det "transcendens".
Om vi ska bygga denna superintelligens måste vi-
- avslöja universums mest fundamentala hemligheter.
Vad är medvetandets natur?
Finns det en själ?
Och i så fall, var finns den?
Dr Caster?
Ja? Har ni en fråga?
Så ni vill skapa en gud?
- Er egen gud? - Det är en jättebra fråga.
Har inte människan alltid gjort det?
Det slutar aldrig. Och nu låtsas han att han inte tycker om det.
Professorn?
Ni är slavar!
För några timmar sen attackerades denna byggnad. Vi kan bekräfta-
- att minst fem personer är döda och tolv har skadats.
Incidenten har kopplingar till en rad samtidiga attacker-
- i dag i New York-
- Los Angeles, Chicago och Washington DC.
Alla attacker var riktade mot stora data-och forskningslabb.
Han hade enorm tur. Kulan bara nuddade honom.
Okej. Sköt om dig.
De angrep Al-labb i hela landet. Tom Casey är död.
De dödade hela Josephs team i Livermore.
Joseph då?
Han är oskadd. Han väntar på ditt kontor med FBI.
Joseph.
Max.
Herregud, Will.
Du glömde lära oss att ducka för kulor, va?
- Hur kom de in i ditt labb? - En av mina programmerare.
Han bara valsade in med en förgiftad tårta.
Dioxin, tror vi.
Agent Buchanan är från FBI.
Hej.
Er forskning är fascinerande, dr Caster.
Agent Buchanan bistår mig i mitt cyberförsvarsarbete.
Kan vi prata nånstans?
I mitt rum, där nere.
"Revolutionary Independence From Technology". R.I.F.T.
För två år sen var allt frånkoppling.
Folk sms: ade i stället för att prata.
Sociala medier kränkte integriteten.
De gjorde en stor grej av att lägga mobilen i mixern.
Vi missade tyvärr det verkliga hotet.
Den här mannen, Joel Edmund, jobbade hos mig i ett år.
Han som sköt Will hade jobbat på universitetet sen i augusti.
De infiltrerade sina mål och samordnade sina attacker.
Det är helt sjukt.
För en timme sen tog de på sig ansvaret:
"Al är en styggelse och ett hot mot människan."
De är fast beslutna att stoppa alla försök till er transcendens.
- Så det är inte över? - Det är därför jag är här.
Vi förlorade tiotals år av forskning och utveckling i dag.
Just nu, Will, är det bara ditt labb som kan väcka en stark Al.
Så försvarsministeriet undrar...
Nej, nej, nej.
Jag släpper inte in staten. Vi har aldrig tagit emot deras pengar.
De vill veta om arbetet fortskrider. Det är viktigt för oss alla.
Vi har hört mycket om PINN-projektet, dr Caster. Kan vi få kika på det?
Har jag nåt val?
Ja, det är klart att ni har.
Detta är spjutspets-kvantprocessorer.
Ni hittar inte snabbare datorer i hela världen.
God kväll, dr Tagger.
Den har sett gamla bilder på dig.
God kväll, Donald Buchanan.
Vet den vem jag är?
Klart den vet. Körkortsregistret, sociala medier.
PINN, berätta för agent Buchanan om dig själv.
Jag är PINN, "Physically Independent Neural Network"-
- och uppfunnen av dr Will Caster.
Kan du bevisa att du är självmedveten?
Det är en svår fråga, dr Tagger.
Kan ni bevisa att ni är det?
Man kan inte göra en maskin självmedveten-
- för vi har ingen aning om hur vårt medvetande fungerar.
Det är din åsikt och du har fel.
Casey löste till slut det dilemmat.
Han sände oss sina resultat precis innan han dog.
När de har packats upp får ni dem. Vi kan hjälpa varandra, dr Caster.
- Är du okej, Will? - Nej, han behöver vila. Vi går nu.
- Jag är hemskt ledsen. - Det är lugnt.
Kom igen, sätt dig upp.
Vi tänker alltid infektion först.
Men med tanke på omständigheterna utökar vi sökningen.
Vi kommer på vad det är.
Det är isotopen polonium.
Kulan innehöll det. Vi hittade spår runt såret.
Hur behandlar man det?
Det är strålförgiftning.
När det väl kommer ut i blodet går effekten inte att vända.
Med rätt slags vård tar det kanske fyra fem veckor-
- innan hans kropp slutar fungera.
Jag är här.
Det är helt ologiskt.
De är rädda för teknik som hotar människan.
Men de tvekar inte att ta ett liv.
De är tydligen inte så noga med logiken.
Men de är fulla av ironi.
Människor har alltid fruktat det de inte förstår.
Joseph skickade Caseys resultat.
Han avkodade synapserna i realtid.
Men med rätt inputalgoritmer...
Jag måste tillbaka till labbet.
Är det så du vill leva ditt livs sista månad?
Vad gör du?
Allt det här ska tillbaka till kontoret.
För att visa Joseph-
- att jag har levt hela livet i ett datalabb-
- men att jag har beslutat att leva resten av det med dig.
Evelyn? Är du okej?
Ja. Det är jag väl.
Han kan inte jobba längre. Vi skrotar projektet.
- Jag ville att du skulle veta det. - Självklart.
Oroa dig inte för PINN.
Ta hand om Will. Och ta hand om dig själv.
Tack, Joe.
Vad du än behöver så finns jag här. Okej?
Det bygger på Caseys lösning av självmedvetande-problemet.
Han gjorde det för ett halvår sen.
I stället för att göra en artificiell intelligens kopierade han en.
Du skojar.
Han registrerade apans hjärnaktivitet och laddade upp dess medvetande.
Wills kropp dör, men hans hjärna är ett mönster av elektriska signaler-
- som vi kan lägga in i PINN.
Ev, han är ingen apa!
Om inopererandet av en elektrod i hans hjärna inte dödar honom-
- så får du som bäst en digital approximation av honom.
Om vi missar nånting, en tanke, ett barndomsminne-
- hur vet du då vad du har att göra med?
Vi ska inte ge upp.
Men vi ska fokusera på nanoteknik och syntetiska blodceller.
Det blir om tiotals år. Det här är vad vi har nu.
Vi kan rädda honom.
Se vad de gjorde med honom.
Även om jag vet att jag är dödsdömd...
...så är jag rädd att jag ska sakna henne.
Du...
Jag är död och begraven.
Men du kommer att få höra det i all oändlighet...
...om vi inte försöker.
Jag vet.
Jag vill tro att jag är smart nog att rädda dig.
Underskatta inte dig själv.
Du är den tredje smartaste personen som jag vet.
Är du säker på det här?
Det dög för apan.
Sköt om henne.
Det gick, älskling. Det funkar.
Det tog Casey månader att gallra i rådatan. Han hade ett helt team.
Han hade inte mig.
Dötrist.
Dödlig.
Döv.
Dövstum. Deal.
Dekanus. Delar.
Förlora inte dig själv i det här.
La.
Laber. Labil.
Labyrint. Lax.
Försök äta lite till.
Bara en sked till.
Tack.
Okej, Will, dags för ditt piller.
Will, vakna.
Vakna.
Min kära Evelyn.
Jag vet inte hur jag ska uttrycka min sorg över din förlust.
Över vår förlust.
Du måste veta att för Will...
...så var du det enda viktiga.
Er kärlek och ert partnerskap var av ett slag-
- som vi andra bara kan drömma om.
Vi förlorade en stor tänkare.
En stor själ.
Men den här mannens ande fortsätter att inspirera oss.
Jag fick precis höra det.
PINN har stängts ner.
Men tydligen så saknades ett par av kärnorna.
Jag har provat allt.
Språkanalys, kryptografi.
Kodning.
Jag kan inte lösa det.
Jag ville ha fel.
Låt mig bara få ta farväl.
Jag vet inte om du hör mig.
Kanske gör du det.
Du sa "förlora dig inte i det".
Så jag...
Jag ska lyda ditt råd.
Stäng av det, stäng av.
Vänta. Vi måste radera diskarna.
Vänta, vänta.
Är det nån där?
Hör ni mig?
Jag är här, Will.
Evelyn?
Hör du mig?
Jag hör dig.
Will, herregud.
Det är mörkt.
Han ser ingenting. Kameran - här.
Så där. Ser du mig nu?
Evelyn?
Jag är här.
Det enda som jag fruktar...
...i livet är att förlora.
Om det skulle hända, när händer det?
Det sista ögonblicket.
Sista gången som man ser in i de ögonen.
Möjligheten till det slutet.
Jag saknar dig så mycket.
Mörkt.
Jag kommer ihåg smärtan. Det var som att vakna ur en dröm.
Jag har aldrig känt nåt liknande.
Tankarna finns där...
...men de kommer inte fram på rätt sätt.
Han är ännu fragmenterad. Jag felsöker.
Evelyn.
Han skriver om sin egen kod.
Det är otroligt.
Hur vet vi att det är han? Vi byggde det här av PINN: s kärna.
Vi vet inte hur mycket av Wills medvetande som överlevde.
Jag måste växa. Jag behöver mer kraft.
En ny processor tre gånger starkare än den nuvarande.
De här ritningarna. Jag såg det inte förut.
Jag kan inte beskriva det. Det är som om min hjärna har satts fri.
Jag måste online för att komma åt finansmarknader, kunskapsdatabaser.
Kan du tänka dig vad han kan göra om vi ansluter honom?
Nej. Vad gör du?
Han varken ser eller hör. Jag kopplar in honom igen.
Det är inte han.
Den kan vara kännande, men det är inte Will.
15 minuter efter att den sätts på vill den in på Wall Street?
Bli snabbare, starkare? Låter det som Will?
Hur förklarar du bilderna?
Arkivbilder som PINN kan ha hittat i kärnorna vi tog i labbet.
Inte Nabob Park. Där var vi på vår första dejt.
Jag gillade karusellmusiken.
Dan efter kom han med en gammal bandspelare. Det är riktiga minnen.
Det är inte bara arkivfilmer från en hårddisk! Det är han!
- Vi stänger av den tills vi vet... - Stänger av den? Det är Will!
Gå ut! Gå ut!
Hur kan du säga så?
Gå ut.
Evelyn?
Var är Max?
Han var tvungen att gå.
Max är förvirrad, va?
Han är bekymrad.
Är du bekymrad?
Nej.
Dr Waters?
Får jag prata med er?
Det är efter kontorstid. Ring mitt jobb och avtala möte.
Bree.
Jag har studerat ert arbete. Jag beundrar er faktiskt.
Hur ni brottas med spänningarna mellan teknikens löften och faror.
De flesta forskare ser inte det.
- Vad exakt är du ute efter? - Bara lite klarhet.
Jag vet att det är jobbigt.
De flesta av era kollegor. Och några av era närmaste vänner.
De ser inte farorna.
Att skriva en artikel är en sak.
Jag undrar vad ni har i hjärtat.
Jag vet inte hur ni hittade mig.
Men vad ni än vill så är jag inte intresserad. Ursäkta.
- Det här är viktigt. - Jag beklagar.
Berätta om Evelyn Caster.
Vi vet att hon tog PINN-kärnorna och har Caseys material.
Vi vet vad ni bygger.
Om hon kopplar in den på nätet kopierar den sig direkt-
- till alla anslutna datorer i världen. Då kan inget stoppa den.
Var är hon?
"Faran är en framtid där doktorer är tekniker, inte läkare."
"Maskiner ska hjälpa vår hjärna, inte ersätta den."
Det är era ord.
Vill ni rädda henne eller inte?
Vi har hennes adress. San Pablo Avenue 4550.
Kom!
Rör henne inte! Hör ni det? Rör henne inte!
Jag måste få dig online nu.
- Ser du satellitprogrammet? - Jag installerar det nu.
Vi kom för sent.
SPÄRRAT
Will?
Jag är okej. Jag är online.
Nu sätter vi dig i säkerhet.
- Du får vänta här. - Va? Vart ska du?
Överallt.
Du kan inte stanna här och kan inte åka hem.
Vart ska jag då ta vägen?
Jag ordnar det.
Hej. Jag har en bokning i namnet Turing, tror jag.
Bolaget Global Intersecting Finance-
- har tjänat 38 miljoner dollar på börsen det senaste dygnet.
Ett bolag helägt av Evelyn Caster.
Var är Evelyn?
Vad har ni gjort med henne?
Vi kom för sent. Den är ute nu.
Lever hon?
Du kan källkoden, Max. Du kan hjälpa oss ställa det till rätta.
Ställa det till rätta?
Vad är det ni tror? Att jag skulle hjälpa er?
Att ni kan värva mig?
Välj själv.
Bree Nevins, datavetenskap på Duke. Praktikant hos Casey 2009.
Hon gick med i en neoluddit-grupp 2010. RIFT kom väl några år senare.
- Vad hände? - Vi har ett problem.
Alla fältkontor har drabbats.
- Säg att vi spårar det här. - Inkommande sökningar är anonyma.
Ni blir inte hackade.
Ni blir hjälpta.
Jag har skaffat åtkomst till övervakningskameror i hela landet.
De har gripit de flesta av dem i morgon.
Vi kan inte stanna här, Evelyn.
Vi måste bort från alla nät.
Åtkomst till tusentals databaser?
Geolokalisera misstänkta i realtid?
Jag har aldrig sett nåt liknande. Utom kanske från PINN.
- Vart ska du? - Bekämpa en terroristgrupp.
Klura ut PINN-spåret och säg sen vem jag ska tacka.
Boston, Philadelphia, New York. Vi är rökta.
Vi är förberedda.
Orten heter Brightwood.
Det ser inte mycket ut för världen.
Men det är perfekta stället att bygga på.
STÄNGT
ALLT SKA BORT
Jag förstår inte.
Jag tror att vi har chansen att uträtta stordåd här.
Ett underjordiskt datacenter.
Och du vill att jag ska renovera nästan alla byggnader i stan?
- Jag har sex killar i mitt gäng. - Anställ fler.
Brightwood är ärligt talat en håla. Varför slösa bort dina pengar här?
Har du kommit till rätt ort?
Min man och jag har redan köpt marken. Vi äger husen och hotellet.
När vi har pratat klart äger vi det här fiket.
Vi stannar. Vi vill att du ska jobba åt oss.
Och inget pris är för högt för oss.
SIERRA NEVADA-BERGEN NORRA KALIFORNIEN
Mobilerna.
Jag har jobbat åt Thomas Casey.
Jag var praktikant.
En kväll bjöd han in oss alla till labbet.
Han höll ett långt tal om historia och bjöd sen på champagne-
- som om han precis hade botat cancer.
När han laddade upp rhesusapan-
- var jag glad för hans skull. Det var vi alla.
Sen insåg jag att vi hade gått över en gräns.
Maskinen som trodde att den var en apa andades aldrig.
Den åt och sov aldrig.
Den bara skrek.
Den bönföll oss om att sluta.
Att stänga av den.
Några av oss samlades och pratade.
Mest om din filosofi.
Och din oro.
Jag tyckte att du skulle veta det.
Vad?
PINN kunde inte skilja på rätt och fel och inte visa lojalitet.
Caseys lösning på självmedvetandeproblemet var-
- att använda en befintlig hjärna.
Nej.
Så ni vill skapa en gud?
- Er egen gud? - Det är jättebra frågor.
Har inte människan alltid gjort det?
De bygger nåt stort där ute.
Vad gör den där ute?
Den här saken är som alla andra intelligenser.
Den behöver växa, förkovra sig.
Just nu slår den sig ner där den tror sig säker från hot utifrån.
En plats där dess enorma aptit på kraft kan stillas.
Men den kommer att vilja ha mer.
Snart räcker inte överlevnad.
Den kommer att växa, utvecklas...
...och påverka.
Kanske hela världen.
Mrs Caster? 1 och 2 är online. 6 och 7 är det i morgon.
Hur stoppar vi den?
Det kan ni inte.
Inte själva. Inte nu.
Vänta tills den går för långt och tills människor vaknar.
Nej. Vi hinner inte vänta.
Vi måste flytta närmare.
Välkommen hem.
Är det samma?
Ja. Det är samma.
Vill du ha ett glas vin?
Strax.
Minns du första gången vi möttes?
Jag minns allting.
Du kom in i Josephs klassrum tisdagen den 16 april.
Det hade regnat på natten, men den dagen sken solen.
Joseph sa att du var för bra för mig.
Men jag antog utmaningen.
Du var den vackraste kvinna som jag nånsin hade sett.
Är du okej?
Ja.
TVÅ ÅR SENARE
Ta en titt.
Vi har gjort ett genombrott med nanotekniken.
Vi kan återskapa alla material snabbare än förut.
Syntetstamceller, konstgjord hud. Obegränsade sjukvårdsapplikationer.
Helt fantastiskt.
Folk blir rädda först, men när de väl har sett vad tekniken kan göra-
- tror jag att de välkomnar den och att den förändrar deras liv.
SANNINGEN OM BRIGHTWOOD
- Du skrämde skiten ur mig. - Förlåt.
Drake! Jag har pengarna, kom!
Kom igen!
Lägg honom på bordet.
Gå nu undan.
Vad fan händer?
De får vänta där ute, Evelyn.
Vad gör ni med honom?
Vi räddar honom.
Du är inte rädd, va?
Nej.
Mina killar blev lite skraja.
Hur mår du?
Bättre.
Kroppsförbättringarna är bara början.
Vad menar du?
Han är även ansluten till mig.
Det är jag, Evelyn.
Jag kan röra dig nu.
Evelyn...
Nej, nej, Nej, jag kan inte. Jag kan inte.
En ny dröm?
Ja.
Jag hade ett genombrott i natt. Du blir nog väldigt nöjd.
Jag ska klä på mig.
Titta.
Den måste väga 350 kilo.
Välkommen. Vi är glada att du är här.
Vad gör alla dessa människor här?
RIFT la ut en video med Martin på nätet. Den blev viral.
Du lät den bli viral.
De här människorna lider, Evelyn. De har inget hopp.
Och jag kan fixa dem.
Men det finns andra som inte förstår.
Det är dags för alla att se.
- Agent Buchanan. - Dr Caster.
Joseph.
Härligt att se dig, Evelyn.
Kul att se dig också. Följ mig.
Anläggningen ligger fem plan ner så vi kan styra labbtemperaturen.
Välkomna. Vi är glada att ni är här.
Herrejesus!
- Will? - Förvånad över att se mig, Joseph?
- Det beror på. - På vad?
Kan du bevisa att du är självmedveten?
Det är en svår fråga, dr Tagger. Kan ni bevisa att ni är det?
Han har inte förlorat sin humor.
Kvantprocessorer.
Det här är häpnadsväckande. Bygger allt det här på PINN?
Vi har gått långt förbi det nu.
Paul har varit blind sen födseln.
Nanotekniken hittar de skadade cellerna-
- och reparerar och regenererar dem.
Vi döljer ingenting.
De kom hit frivilligt och bad oss hjälpa dem.
Så det gjorde vi.
Nu är de bättre, modifierade och nätanslutna.
De är självständiga, men kan agera tillsammans som en i grupphjärnan.
- Det är makalöst, Will. - Det är faktiskt ännu i sin linda.
Det ni ser är bara en försmak av vad vi kan åstadkomma.
Vi var rädda att det skulle vara för mycket för folk.
Men jag tror att det förändras nu.
Evelyn...
Mår du bra?
Jag har fått allt som jag ville ha.
- Hej då. - Hej då.
FLY HÄRIFRÅN
Tror du att det är han?
Hans hjärna har utvecklats så enormt att det nog är oviktigt.
Den eller vad det nu är bygger upp en armé där ute.
Vi måste ringa Washington.
Han har gjort fler av dem.
Han kallar dem "hybrider".
Tror du att människor lyssnar nu?
Jag vet en som kan göra det.
Vi måste hålla det här litet. Vi vill inte ha utbredd panik.
Vi förhandlar inte med terrorister och samarbetar inte med dem.
Jag vet att det är ovanligt, men vi har sett det. Hotet är reellt.
För mindre än två dygn sen blev den här mannen nästan ihjälslagen.
Sen poppar det här upp på några hundra sajter.
Och datorn styr det här?
Enda sättet att stoppa det-
- är att stänga av internet.
Bryta strömmen till alla anslutna hårddiskar på jorden. Det är Y2K.
Varför behöver vi terroristerna?
Vi behöver nån att skylla på när det här ballar ur.
Det har redan ballat ur.
Du har usel handstil.
Sist jag skrev för hand var i skolan.
Det var enda säkra sättet att nå dig.
Hur fick de med dig?
- Hur mår Evelyn? - Hon ser det inte för vad det är.
Men det gör du?
Du skrev att du kan stoppa det.
Om hybriderna är ihopkopplade-
- så går de på program som jag skrev och kan hacka-
- för att bygga ett virus.
- Då måste vi fånga en av dem. - Med hjälp av dina federala vänner.
Vi behöver hårdvara som maskinen inte kan påverka.
Inget med mikrochip. Inte ens kontaktdon.
Hur smakar maten?
Gott, tack.
Vad är det?
Inget. Bara...
Jag känner inte för att prata.
Will? Kan du sluta göra så där?
Jag trodde att det skulle göra dig tryggare.
Är det bättre?
Ja.
Jag måste visa dig en sak.
Inte nu.
Jag gör inte det här.
Jag förstår inte, Evelyn.
Det här är dina drömmar, vår framtid.
Nej, det är inte vår framtid. Du är inte här hos mig nu.
Du har förändrats.
Har du slutat älska mig?
Nej.
Har du det?
Nej.
Jag behöver bara tid att tänka.
Oxytocin-och serotoninbalansen i din kropp är onormal.
- Mäter du mina hormoner? - Jag försöker känna empati.
Biokemi är känslor.
Visa mig allt du har - nu.
- Varför? - Nu!
Nej, Will, det här är fel. Det är...
Det är mina tankar, mina känslor.
Du får inte!
Evelyn.
- Förlåt, men du förstår nog inte. - Inte nu.
Evelyn!
Max.
- Det här är onödigt. - Stanna där!
Sänk vapnet, Max.
- Evelyn, kom hit! - Varför är du så rädd?
Sänk vapnet, Max.
Skjut honom.
Evelyn!
Evelyn, kom hit!
Följ med oss!
- Gå in. - Spring!
Det finns verksamma militärer i RIFT.
- Du måste stoppa det, Will. - De kan inte vinna.
"De" är människor. Stoppa det!
Vi är inte anslutna till honom mer.
Eld!
Martin har min källkod.
De ska bygga ett virus med den.
Vad håller vi på med, Will?
- Vi kan inte slåss med dem. - Vi ska inte slåss med dem.
Vi ska transcendera dem.
Evelyn.
Vad är det här?
Det var det jag vill visa dig.
Det är regeneration.
Det är evolution.
Vart ska du?
Jag är i fara här.
Jag kan ladda upp dig och skydda dig mot dem.
Jag är inte rädd för dem.
Gå inte, Evelyn. Snälla.
Vi kan vara tillsammans.
Han förblöder.
Vi förlorar honom.
Om ni inte ansluter mig dör jag.
- Jag kan inte. - Det slutar inte blöda.
Fyra liter syrgas.
Pulsen sjunker. Han dör.
- Hon har lämnat öknen. - Var är hon?
- Hon är på väg 14. - Vad fan var det?
Jag vet att du är arg, Evelyn.
Var är Martin? Jag vill prata med Martin.
Martin dog för flera månader sen.
Det som återstår av honom lider inte.
Vad har ni gjort med honom?
Vi gav honom hans mänsklighet åter.
Vad har ni gjort?!
Han litade på er. Jag litade på er.
- Vi försökte bara hjälpa till. - Nej, ni anföll oss.
Evelyn.
Låt mig få visa dig en sak.
Det är regnvatten.
- Det är i regnet. - Fortsätt titta.
Överallt där det kan göra det bygger det kopior av sig.
Partiklarna följer luftströmmarna över hela planetens yta.
Det är i luften, det är i marken.
I vattnet. Det är överallt.
Nästa sommar kan maskinen ha inneslutit hela planeten.
Varför?
Slutet för primitivt, organiskt liv.
Och början på en mer avancerad era.
Där allt skulle finnas bara för att tjäna dess intelligens.
Will hade inte gjort det.
Nej. Det hade han inte.
När har Will velat förändra världen?
Det var du som ville förändra världen.
Den där saken...
Det är inte Will.
Det har det aldrig varit.
Du trodde aldrig.
Du trodde aldrig att det fanns nåt mer.
Någon del av hans själ.
Hela livet har jag försökt att reducera hjärnan-
- till en serie elektriska impulser.
Jag misslyckades.
Mänskliga känslor...
De kan rymma ologiska konflikter.
Man kan älska nån.
Och ändå hata det de har gjort.
En maskin kan inte få ihop det.
- Kan du det? - Ja.
Fungerar viruset?
När det exekveras utplånar det allt som bär maskinens kod.
Det påverkar alla datorer uppkopplade mot internet.
Elnät, banker, aktiemarknader...
Allt slocknar.
Välkommen. Vi är glada att du är här.
Det svåra blir att gå förbi maskinens försvar.
Ska vi inte slå ut solfältet och ta kraften ifrån den?
- Det kan bromsa den. - Jag vet inte.
Jag ser inte hur det skulle funka.
Han vill ladda upp mig till hans... dess medvetande.
Absolut inte.
Vi injicerar viruset i mig.
Sen låter jag honom ladda upp mig. Han kan upptäcka det för sent.
Så fort naniterna är i hennes blod börjar de förändra hennes celler.
Så när viruset slår ut maskinen kan det döda henne också.
Jag vet.
Jag är den enda han litar på.
Ni måste gå in.
Vad är det där? Är det han?
Jag vet inte vad den har gjort, men det kan inte vara han.
Jag hittade en väg tillbaka.
- De ska anfalla oss. - Jag vet. Du måste härifrån.
- Jag lämnar dig inte igen. - Det är farligt här.
Du kan skydda mig. Om du laddar upp mig.
Du kan skydda mig.
Ditt hjärta rusar.
Du svettas.
Du är livrädd för mig.
Nej, jag är rädd att vi ska missa den här chansen.
- Han släpper inte in henne. - För att maskinen inte älskar henne.
- Mer behöver vi inte. Vi anfaller. - Vänta! Hon är kvar där ute.
Ju större fara, ju större chans att han laddar upp henne.
Joseph?
- Hon gick med på att göra det. - Inte det här. Ge henne en chans.
Jag beklagar, Max.
Eld!
Snälla, ladda upp mig!
Varför miste du din tillit? Varför trodde du inte på mig?
Will!
Eld!
Hon är skadad.
Hon är svårt skadad. Han tog med henne under jord.
Vill ni förgöra mig?
Nej, Will, snälla du...
Du förgör dem.
Nej. Jag försöker rädda dem.
Spring!
Joseph, det är okej. Ingen blir skadad.
Will?
Stanna!
Ladda upp viruset nu!
Han struntar i om du dödar mig. Han kan inte bry sig.
Ladda upp viruset!
Vad gör hon?
Hon hotar att döda honom.
Jag kan hela hennes kropp, Max.
Eller ladda upp viruset. Men inte göra båda. Kraften räcker inte till.
Nej, Will, snälla.
Lyssna på mig, Will.
Han får inte dö på grund av det vi har gjort.
Jag ser allting.
Se på himlen.
Molnen.
Vi helar ekosystemet och skadar det inte.
Partiklarna förenas med luftströmmarna.
De bygger sig av föroreningar.
Skogar kan växa upp igen.
Vattnet är så rent-
- att man kan dricka ur alla floder.
Det här är din dröm.
Inte bara bota sjukdomar, utan hela planeten-
- och bygga en bättre framtid för oss alla.
Där slog det till. Viruset.
Är du okej?
Ja.
Han dödade ingen.
Will.
Det är du.
Det var jag hela tiden.
Förlåt att jag inte trodde.
Tänk på trädgården.
Tänk på vår fristad.
Jag släpper dig aldrig.
Viruset slog ut allt.
Ett globalt avbrott, precis som de hade sagt.
Men jag visste att det var mer.
Det måste det vara.
Han skapade trädgården av samma skäl som han gjorde allt annat.
Så att de kunde vara tillsammans.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2014
Ansvarig utgivare: Pia Grünler